A megalomániának Kínában évezredes hagyományai vannak, ezért meg sem rezzent a szempillánk, amikor azt olvastuk, hogy az emberiség eddigi legnagyobb Földön kívüli beruházását akarják megvalósítani. Egy hatalmas napelemes erőművet akarnak felépíteni, amely 5-6 négyzetkilométeren terülne el.
Az erőmű komoly mértékben hozzájárulhatna a kelet-ázsiai ország energiaszűkének enyhítéséhez – írja az MTI –, segítene a károsanyag-kibocsátás visszaszorításában, és a hagyományos tüzelőanyagok okozta szmog felszámolásában is.
A létesítményt egy úgynevezett geoszinkron pályán, 36 ezer kilométerre a Földtől állítanák működésbe. Az erőmű napelemei tizenkétszer akkorák lennének, mint a pekingi Tienanmen-tér, és egyesek szerint az objektum éjszaka szabad szemmel is látható lenne, és leginkább egy világító csillagra hasonlítana.
Azért érdemes a napelemeket az űrbe vinni, mert ott ugyanakkora felületen kilencszer nagyobb az energiatermelő képességük. Az erőmű csaknem folyamatosan, az idő 99 százalékában képes lenne energiát termelni, és az általa generált energiát mikrohullámokká vagy lézerré alakítva küldené egy földi gyűjtőállomásra.
A pontos tervek még nem készültek el, így nem lehet tudni még azt sem, hogy a napelemek egy síkban lesznek elhelyezve vagy tányérformát öltenének. Az űrbeli erőmű terve a kínai űrprogram hosszú távú célkitűzéseinek között szerepel, ezt megelőzően a kelet-ázsiai ország egy űrállomás felépítését határozta el az évtized végéig.
Jövőre, 2016-ban debütál Kína második űrlaboratóriuma, a Tienkung-2, amely a Tienkung-1-et váltja, és annál jóval fejlettebb változat. A soron következő holdmisszióra, a Chang’o-5 2017-ben kerül sor, amelyet 2018-ban a Chang’o-6 expedíciója követi majd, űrhajóst csak ez után küldenének az égitestre. Holdbázis építését is tervezi Kína, egyelőre részletek és pontos dátum közlése nélkül.